Husker du mig?
Jeg ved ikke rigtigt...
Du reddede mit liv.
Jeg har prøvet at takke dig for det.
– På alle mulige forskellige måder. – Nu begynder jeg at huske noget.
Det var en skam. Jeg ville godt genopfriske din hukommelse.
Ved du hvad...
De sidste dage her har været mægtige.
Men det er ikke, hvad jeg havde planlagt.
Livet er fuldt af overraskelser. Derfor er det så fascinerende.
Den her overraskelse kommer på det forkerte tidspunkt.
Så før det her går videre...
Jeg løber ud og køber nogle croissanter på marinaen.
Og så kan vi tale om dit dilemma.
– Hvorfor kommer du så sent? – Han sover længe.
– Hvornår kan jeg gå om bord? – Jeg giver dig besked.
Det bliver ikke så let.
– Jeg er ikke velkommen mere. – Bare underhold ham, skat.
Det ville være mig en glæde, men du tager fejl af Jake.
Han er ikke så let at manipulere.
Men det er ikke fordi, jeg ikke nyder forsøget.
– Det ligner en engel. – En engel...
– En smuk engel. – Det sagde du om de andre tre.
Fint... Det ligner en blomstereng.
Eller måske en solopgang.
– Ser du virkelig det? – Skuffer jeg Dem?
– Får jeg ikke nok tossepoint? – Svar så godt du kan.
Jeg behøver ikke det gas. Jeg er helt normal.
Det er bare en skam, Sydney...
Retten kan ikke lide normale piger, der kører deres mænd ned.
Det var ikke mig! Når sandheden kommer frem, skal jeg få Dem fyret!
Hele det her rådne sted vil fortryde, hvad I gør mod mig!
Hvad for løgne skriver De nu om mig?
– Lad mig se! – Sydney! Hids dig ned.
Ellers bliver du bundet til stolen ved vores næste møde.
Jeg er ikke gal, men jeg bliver gal her! Det sørger I for!
Men I slipper ikke af sted med det!
Sydney, jeg vil bare hjælpe dig.
– Hvorfor varede det så længe? – Jeg er uskyldig!
– Forstår De ikke det? – Ih jo. Giv hende 20 mg valium.
Og sørg for, hun er sikret ordentligt næste gang hun kommer.
Hjælp mig... Det her er en fejl. Jeg hører ikke til her. Hjælp mig!
– Hej, forstyrrer jeg? – Nej, vi er faktisk færdige.
– Hej, skat. – Dr. Lewis siger, jeg er helt rask.
Jeg ved i hvert fald, at jeg er heldig at have Kimberly.
Ja, det er du. Nu må jeg tale lidt med Kimberly.
Det drejer sig om en fælles patient.
Jeg kommer straks. Vent udenfor.
Jeg er så bange for, at hvis jeg ikke passer på, så forsvinder han bare.
Selv om han midlertidigt har mistet hukommelsen, er han voksen.
– Kan han få hukommelsen tilbage? – Ja, det er det, jeg vil snakke om.
Tag ham med til kendte steder. Lav mad og spil sange, han holder af.
Alt, hvad der kan stimulere hans hukommelse.
Jeg forstår. Jeg skal gøre alt, hvad jeg kan.
– Jeg har gode nyheder. – Hvad?
Jeg vil bede om at blive forflyttet, så du kan komme væk fra minderne.
Så vi sammen kan begynde helt forfra.
Mary, kan du gøre sømmen færdig?
– Må jeg låne hende lidt? – Jeg ventede dig ikke i dag.
– Jeg har desværre dårligt nyt. – Hvad er det?
Min chef vil annullere aftalen, hvis Michael ikke skriver under.
– Det er han vist ikke i stand til. – Har nogen anden fuldmagt?
Måske Kimberly. Men hun vil sikkert ikke.
Så bliver vi nødt til at trække os ud.
– Jeg forstår. – Det betyder ikke, jeg trækker mig.
Så får jeg da noget ud af det.
Hvordan ser dit firma på kysseri på kontoret?
– Vi er meget frisindede. – Det håbede jeg.
– Amanda, så er jeg tilbage. – Det ser jeg.
– Jeg kom direkte fra lufthavnen. – Så gik det forhåbentlig godt?
Ja, det gjorde det. For en gangs skyld gav du mig et godt råd.
At få det med min far frem i lyset har frigjort mig følelsesmæssigt.
Jeg føler mig sårbar, men nu kan jeg leve med sandheden.
Fint... Din psykolog vil nok høre detaljer.
Men jeg er bare glad for at have dig tilbage på jobbet igen.
Jeg har nyheder, der sikkert vil glæde dig.
Takket være Billy, og indirekte dig, har D&D fået Escapade som kunde.
Det er fantastisk! Hvordan skete det?
Billy gav os hemmelig information.
– Han hjalp med at skrive tilbudet. – Det anede jeg ikke.
Det utrolige er, at Bruce var så imponeret –
– at han tilbød ham et job som tekstforfatter.
– Han må være blevet smigret. – Nok til at sige ja tak.
Med så god en løn ville det være dumt at sige nej.
– Arbejder Billy her på D&D? – Fra i går, og det går glimrende.
Reklame er hans styrke. Og nu kan I være sammen 24 timer i døgnet.
Undskylder du mig?
– Sikke en overraskelse. – Hvornår kom du?
– Lige nu. Direkte fra lufthavnen. – Er alt vel?
Ja, på en måde.
Det var det i hvert fald, til jeg opdagede, at du arbejder her.
– Du har ikke engang talt med mig. – Jeg gjorde det for din skyld.
– Nancy hyrede D&D og fyrede mig. – Du gjorde det for Amanda.
Nej, hun sagde, at du ville få hele æren.
Men så fik du topløn som tekstforfatter i mit firma?
Forstår du ikke, hvor pinligt det bliver?
Det er pinligt at være arbejdsløs.
– Dæmp dig. Det er, hvad jeg mener. – Nej, jeg vil ikke.
Jeg er træt af at stå på sidelinien som en kærlighedssyg hvalp –
– mens du rydder op i hele din fortid.
Jeg er ked af, hvad du har måttet igennem, og jeg er ked af det for os.
Jeg har prøvet at være der for dig og ofret mig.
Men nu må jeg sørge for mig selv. Jeg har også problemer.
Og du er faktisk grunden til de fleste af dem.
Held og lykke med dit ny job.
– Hallo? – Matt, det er Sydney.
– Hvor er du? – På galehus. For at jeg skal tilstå.
Jeg er uskyldig. Kimberly kørte Michael ned.
– Jeg ville gerne tro dig... – Jeg sværger, jeg ikke gjorde det.
Slip mig, dit svin!
Sydney?
– Går du allerede i seng? – Det har været en hård uge.
– I dag var heller ikke nem. – Heller ikke for mig.
– Hvordan gik det i Wisconsin? – Lad mig se...
Meredith fik kolde fødder og skred. Advokaten sagde, jeg måtte give op.
Men så tilstod min far det hele. Mens min mor hørte.
Bare at høre sandheden var nok.
Nu er det på tide, at jeg lægger det bag mig og lever videre.
– Undskyld i morges. – I lige måde.
Godnat, Billy.
Godnat.
– Hvem er det? – Marilyn og Dennis Carter.
Reeds forældre.
– Mr og mrs Carter. – Må vi komme i ind?
– Hvad kan jeg gøre for Dem? – Du må undskylde.
Din adresse stod på nogle papirer angående Reeds død.
Vi ville ringe, men du stod ikke i telefonbogen.
Vi ville besøge Reeds grav, og vi tænkte...
I var nære venner før hændelsen.
Har du nogle billeder eller ting fra vores søn?
Jeg ved ikke. Jeg tror det ikke.
Det er lige meget, hvad det er.
Jeg skal se.
Det her er lidt svært for os alle.
Men Dennis og jeg har bedt til Gud om svar.
Vi har fundet, at vi gjorde vort bedste for at opdrage vores søn.
Kun han selv kan tage ansvaret for sine handlinger.
Men uanset hvad han har gjort, elsker vi ham stadig.
Naturligvis.
Vi bor på Western Regis hotel, hvis du vil kontakte os.
Jeg undskylder for, hvad vores søn lod dig lide.
Farvel.
Jeg ville lægge røret på, men hun lød oprigtig.
Du mener det godt, men glem det. Sydney er syg, det ved du da.
Jeg mistror hende nok mere end du. Tænk over det.
Det giver ingen mening. Sært nok elsker Kimberly Michael.
Og min søster lyver konstant.
– Bare vi kunne spørge Michael. – Jeg besøger ham i eftermiddag.
– Vil du besøge Michael? – Han må underskrive noget.
– Han ved ikke, hvem du er. – Er det så slemt?
Du kommer ikke engang ind. Mig kender han fra hospitalet.
– Vil du med som detektiv? – Nogen må præsentere dig.
Kom med, hvis du vil. Men du spilder tiden.
Sydney gjorde det. Ingen anden er skør nok.
– Tak, det betyder meget for os. – Ingen årsag.
Det er narkotikaen, der gjorde ham sådan.
– Han skrev, hvad han følte for dig. – Gjorde han?
Du var hans første store kærlighed.
Det var alt, hvad jeg havde. De må få det.
– Tak, Jo. – Farvel.
Hvor langt er du henne?
– Cirka seks måneder. – Er det min søns?
– Nej, det er mit. – Selvfølgelig, kære.
Men jeg håbede på et under, at det var Reeds –
– så sorgen over vor søn kunne blive til kærlighed til vores barnebarn.
– Det var vel bare en ønskedrøm. – Jeg ville ikke have sagt noget.
For efter alt det, der skete, føler jeg kun, det angår mig.
Men barnet blev undfanget med Reed.
Gud velsigne dig for, du sagde det. Du aner ikke, hvor det trøster os.
Jeg ved ikke, hvilken rolle De kan spille i mit barns liv.
Det er op til dig, Jo. Vi respekterer din afgørelse.
Tak.
Du er så klog og stærk, Jo.
Jeg håber, barnet bliver som dig.
Hold kontakten. Du har vores nummer.
Jeg skal prøve.
Farvel.
– Hvem er det? – Det er Matt fra hospitalet.
Beklager. Kimberly sagde, jeg ikke måtte lukke nogen ind.
– Hvem er hun? – Jeg er Jane. Jeg var din kone.
– Var jeg gift med dig? – Ja.
Kan du ikke lukke os ind? Jeg må tale med dig.
Kom ind.
Takket være Billy har vi Escapade.
Nu må vores kampagne få det til at skille sig ud fra andre blade.
Det blir svært. Escapade er et generisk ugeblad.
– Hvad mener du med det? – Det mangler profil.
Det mente du da ikke før. Men du ombestemmer dig meget for tiden.
Jeres forhold kender jeg ikke, men på jobbet –
– siger Alison, hvad hun føler, også når det ikke er populært.
– Fint, så længe man er ærlig. – Det her drejer sig ikke om os.
– Jeg vil gøre jobbet bedst muligt. – Fint. Når du kun bryder dig om det.
– Det er løgn. – Nej, du lyver. Og du er fej.
Du tør ikke indrømme, at vores forhold er dødt. Og du dræbte det.
Jeg tror, jeg overlader det her til jer.
Hvor er du uprofessionel. Kan vi ikke diskutere det hjemme?
"Hjemme"? Hvad er det?
Godt.
Hvis det skal være nu, så lad os få det overstået.
Giv mig lidt af din brutale ærlighed.
Du vil have enkle svar på komplekse problemer. Du er umoden.
– Og du er selvisk. – Hvad vil du gøre ved det?
Jeg vil ikke sidde og vente på, at du måske vil elske mig igen.
– Jeg har elsket dig hele tiden. – Jeg vil ikke leges med hele livet.
Jeg er ked af det, der skete –
– men jeg kan ikke gøre mere, end jeg gør.
Så er det ikke et godt tidspunkt for os at være sammen på.
Okay.
Du havde lejligheden først. Så jeg flytter ud.
Godt. Tak.
Ingen årsag.
Undskyld mig.
Hvordan kunne jeg bedrage så utroligt smuk en kvinde?
Jeg må have været gal.
– Husker du virkelig ingenting? – Intet.
Kimberly siger, at du er en bagtalende heks –
– som jeg var heldig at slippe fra med mine ædlere dele intakte.
– Men det er ikke mit indtryk af dig. – Tak.
Når jeg er sammen med dig, bliver jeg helt varm.
For første gang føler jeg, at jeg eksisterer.
– Vi må have haft det godt engang? – Ja, det havde vi.
– Men så ødelagde jeg alt. – Ja, det gjorde du.
Jeg er virkelig ked af, at jeg sårede dig.
Bare jeg kunne gøre det godt igen.
Der er faktisk noget, du kan gøre.
– Jeg er tøjdesigner. Du er medejer. – Er det sandt? Mægtigt!
Før ulykken ville du sælge noget af din andel til et varehus.
– De vil indskyde kapital. – Det er da mægtigt.
Du var jo syg, men nu må du underskrive, ellers ryger aftalen.
– Alt i orden. Har du en pen? – Jeg har en her.
– Er det alt? – Ja, det var det hele.
Hvis man ikke husker fortiden, tæller det så stadig?
Ja, det gør det desværre. For dem, der kan huske den.
– Jeg må have såret dig. – Ja. Forfærdeligt.
Jeg ville ønske, jeg kunne huske noget. Hvad som helst.
Det kommer nok. Du lever videre.
For første gang i lang tid føler jeg, du er den mand, jeg giftede mig med.
– Kildne øjenlåg... – Hvad?
Jeg husker det. Du havde kildne øjenlåg.
Når jeg kyssede dem, begyndte du at le.
Sådan.
Hvad fanden foregår der her?
– Hvad gør du her? – Besøger Michael.
– Ud! – Kimberly...
Hør ikke på Jane. Hun er en udspekuleret heks –
– som sikkert stod i ledtog med sin søster.
– Det er ikke sandt. – Vi går.
Matt! Jeg forbød dig at komme her. I to burde skamme jer.
Tænk at udnytte en syg og hjælpeløs mand.
Gå nu, begge to, før jeg bliver vred.
– Farvel, Michael. – God bedring.
Jane, hvis du kommer igen, får jeg dig anholdt for indbrud. Forstået?
Ja. Du har vist ikke gjort et stærkt indtryk.
Det eneste, Michael husker, er, hvor højt han elskede mig.
Husligt arbejde er ikke min styrke, men jeg tror ikke, det er så værst.
For det første er det her en båd, ikke et hus.
Og det er sådan, at du betaler for kost og logi.
Jeg troede, jeg var mere end en livegen.
Du er en god førstestyrmand.
Jeg er blevet så søvnig af at svabre dæk.
– Kom her. – Brittany...
Jeg har tænkt mig at sove i min lejlighed.
– Det lyder ikke som en invitation. – Nej.
Da jeg fiskede dig op, sagde jeg, du kunne blive et par dage.
Jeg vidste ikke, at jeg ville falde for dig.
Du er smuk, og jeg er smigret. Men det er slut nu.
– I aften. Jeg beklager. – Men min mand, han...
Jeg føler med dig, men mit liv kan ikke styres af koner på flugt.
– Det forstår du nok. – Du er bange for nærhed.
Den taktik fungerer heller ikke.
Held og lykke. Du klarer dig nok.
Bare sørg for, at din næste rige mand ikke er så hidsig.
Bare giv mig et par dage...
Farvel, Brittany.
Skål for underskrevne kontrakter.
Du skræmmer mig. Jeg anede ikke, at du var så udspekuleret.
Med mine slægtninge må man være det.
Men jeg føler mig lidt skyldig.
Michael er så forandret. Det onde røg ud med hukommelsen.
Han har ingen ret til andel i firmaet eller til at hindre din succes.
Han lyder så forfærdelig, at han fortjener det hele.
Det er sandt, men...
Undskyld mig.
Hallo?
Jeg tror ikke, at hun går med til det.
Nej, hvis du kan udvirke det, vil jeg gerne være med.
Virkelig?
Jeg skal gøre, hvad jeg kan. Jeg besøger hende i morgen. Tak.
Hvem var det?
Hvis Sydney tilstår, vil anklageren gå med på momentan sindssyge.
Hun kan få arbejde og få psykiatrisk hjælp.
– Hvis jeg skaffer hende et job. – Hvad sagde du?
Jeg gør det. Hun skal ikke være på en anstalt.
Men hun vil ikke erklære sig skyldig.
Jeg har gjort, hvad jeg kunne. Bare jeg havde mere tid.
– Hvornår får jeg sprængstoffet? – Inden i morgen.
– Det håber jeg. Jeg er utålmodig. – Du får 50.000 i forskud.
Hvis du bliver ved med at klage, får du ikke mere.
Vi må ud. Jake kan komme hvert øjeblik.
– Var det her, I gjorde det? – Hold kæft.
Jake må have nydt det. Tænk, at han droppede dig.
Du kunne vel ikke holde hans interesse fangen.
Hvordan var han, på en skala fra 1 til 10?
Jeg ved ikke, Palmer. Spørg din datter.
Greg, se på mig. Fint. Flot.
Carrie, ned med armen, slap af i fingrene. Godt.
Skift rulle.
De er vældig gode.
– Kan alle tage en pause? – Pause, alle sammen...
Sikke en overraskelse!
Vi vil ikke afbryde, men vi ville lige sige –
– at mr Carter og jeg er dine venner. Vi vil hjælpe dig.
Hvis du behøver noget, lige meget hvad, så lov at ringe.
Tak, det er pænt af Dem.
Gud har en plan, Jo. Hvis det her er en del af den –
– skal vi ikke stille spørgsmål ved hans handlinger.
Tak for støtten.
Ha' en god rejse hjem.
Pas godt på vores barn, min ven.
– Hvad skylder jeg æren? – Hvordan har du det?
Fint. Her er mægtigt. Sommerlejr med elektrochok.
Jeg har talt med din advokat om arbejds–planen.
Jeg synes, det lyder godt.
Jeg nægter at tilstå et lovbrud, jeg ikke har begået.
Der er meget, der taler imod dig.
Du kan ende her eller et værre sted i flere år.
Er det her et nyt trick? Skal jeg skrive under på en livstidsdom?
– Det ville jeg ikke gøre mod dig. – Du fik mig herind.
– For at få dig ud af fængsel. – Jeg skriver ikke under.
Jeg påkørte ikke Michael, og ingen får mig til at sige det.
Dr. Goldberg er dygtig, men han behøver ikke bruge bedøvelse.
Hans ånde slår patienterne ud.
– Må jeg tale med dig? – Ikke nu.
– Det angår Michael. Og ulykken. – Hvad er der?
Jeg har efterforsket lidt.
– Jeg vil ikke se en uskyldig dømt. – Hvad mener du?
Uden omsvøb? Jeg tror, du påkørte Michael og gav Sydney skylden.
Hvis du spreder den historie, sagsøger jeg dig og får dig fyret.
– Hvor er du nærtagende. – Du har kastrationsangst.
Du tror, alle kvinder er mordere.
Bilens fører bar en kort, blond paryk.
Hvordan skulle jeg få al mit hår ind under sådan én?
Er det svar nok?
Du er færdig, Fielding!
– Hvad vil du? – Hej. Jeg holder bare øje med dig.
Jeg har det fint. Godnat.
– Det er rart, at nogen passer på. – Jeg kan passe på mig selv.
Jeg vil have, at du skal være min kæreste. Min specielle kæreste.
Du er syg. Det kommer aldrig til at ske.
Gør du det igen, dræber jeg dig!
Indret dig hellere efter situationen.
For efter hvad jeg har hørt, skal du være her længe.
Det betyder masser af tid til at lege.
Og næste gang er jeg ikke så flink.
Sov sødt, min pige.
– Mancini Designs. – Det er Matt.
– Jeg ringede på i morges. – Hvad er der galt?
Jeg konfronterede Kimberly med Sydneys anklage.
Jeg fik bekræftet noget interessant. Kimberly bruger paryk.
– Hun tabte vel håret efter ulykken. – Og hvad så?
Hun ville let kunne forklæde sig og give Sydney skylden.
Vi burde gå til politiet.
– Sydney tilstod i dag. – Det er umuligt.
Vi fik en aftale. Hun skal arbejde og gå til psykiatrisk behandling.
– Hun er heldig. – Jane!
– Matt, glem det. – Javel, Jane.
Vi tales ved.
– Matt, jeg ledte netop efter dig. – Undskyld, jeg tog fejl forleden.
Det er i orden. Men husk, at hospitaler er farlige steder.
En sygeplejer stak sig på en inficeret nål forleden.
– Hvad mener du? – Du kunne komme ud for en ulykke!
Du må hellere passe på.
Billy... Hvad er det her? Jeg fandt det på mit bord.
Jeg søger lejlighed. Jeg vil have dig som reference.
Det ved jeg ikke, om jeg kan. Jeg vil ikke, du skal flytte.
– Prøver du at holde os sammen? – Nej, jeres privatliv angår kun jer.
Men du er en god lejer, og jeg har en ledig lejlighed –
– som du kan få til en god pris.
Får jeg resten af måneden gratis?
Jeg skriver en kontrakt ud.
Godmorgen, Alison.
Det er i orden. De kommer med hende hvert øjeblik.
Hun fik nogle svagt beroligende piller. Hun var lidt vild i morges.
– Javel. – Held og lykke.
– Hej, Jane. – Hej, Syd.
Tak, fordi du kom efter mig.
Jeg måtte tilstå. Jeg måtte ud.
– Du bor hos mig indtil videre. – Og arbejder for dig også?
Tak, Jane. Jeg fortjener dig ikke. Hvem er det?
Det er Chris Marchette.
Hej, Chris. Mig en glæde.
I lige måde.
Du møder altid sådan nogle pæne mænd.
Nu går vi.
Hvem er det?
– Hvem er det? – Amanda?
– Far? – Hej, min pige.
Takket være Amanda er Billy tilbage i ejendommen.
– Hvad synes du om det? – Det er vel i orden.
Han har mange venner dér, så jeg vil ikke smide ham ud.
Men det er sært at bo dør om dør med sin eksforlovede.
– Jo Reynolds? – Det beror på, hvem der spørger.
Jeg har noget til dig. Du skal bare skrive under her.
Hvad er det her for noget?
Tak. Ha' en god aften.
– Åh Gud! – Hvad er det?
Reeds forældre kræver forældreretten over mit barn.
Tekster: Jørgen Schiøtt Subtitling International UK, London